Súčasnosť a budúcnosť zvukových kníh
RNDr. Branislav Mamojka, CSc. 

Vážený pán riaditeľ,
vážené pracovníčky a pracovníci SKN,
vážení spíkri,
dámy a páni!

Dovoľte mi, aby som Vám srdečne zablahoželal k 50. výročiu zvukovej knihy na Slovensku a poďakoval Vám za to, že už 50 rokov môžeme prostredníctvom zvukových kníh vnímať, poznávať a vychutnávať krásnu i náučnú literatúru, poéziu i rozprávky, vzdelávať sa i zabávať sa.
Patrím k tým, ktorí sme osobne zažili celú túto históriu, Od kníh na magnetofónových pásoch prehrávaných na cievkových magnetofónoch, cez kazety a kazetové magnetofóny, až po CD a elektronické knihy sťahované z internetu a prehrávané na mobilných telefónoch a miniatúrnych prehrávačoch.
Zvukové knihy zásadne rozšírili náš obzor a zrýchlili prístup k informáciám. Krátko po ich objavení sa začali šíriť názory, že ohrozia Braillovo písmo. To sa nepotvrdilo. Braillovo písmo zostalo základným nástrojom pre tvorivú prácu nevidiacich ľudí. 
Zvukové knihy si však našli cestu aj k novým veľkým skupinám ľudí, ktoré dovtedy nemali samostatný prístup k literatúre. Sú to ľudia s vážnym poškodením zraku a aj tí, ktorí stratili zrak v staršom veku a už nie sú schopní naučiť sa Braillovo písmo tak, aby ho mohli používať na efektívne čítanie kníh
Ich výhodou je to, že ich môže začať používať ktokoľvek okamžite, bez toho, aby sa musel čokoľvek učiť. Sú k dispozícii okamžite každému, kto ich potrebuje, lebo nemôže čítať čiernotlačové knihy, ale sú vítané aj tým, ktorí síce čítať môžu, ale radi si vypočujú umelecké slovo, alebo pri svojej práci nemôžu čítať ako napríklad vodiči kamiónov.
S objavením sa počítačov, syntetickej reči a asistenčných technológií sprístupňujúcich prácu na počítači nevidiacim a slabozrakým ľuďom sa opäť objavili názory, že sa blíži koniec Braillovho písma a ohrozené sú aj zvukové knihy. Opäť sa tieto predpovede nepotvrdili.
Braillovo písmo si našlo miesto na hmatových displejoch, liekoch, výťahoch a na ďalších produktoch a zariadeniach, a počítačová tlač urobila braillovské texty aktuálnejšími a lacnejšími.
Zvukové knihy získali nové rozširujúce prostriedky a formy. Hovorí sa, že syntetická reč nahradí prirodzenú ľudskú reč. Osobne som presvedčený, že toto nebezpečenstvo nie je také akútne ako by sa mohlo zdať. V roku 2000 pracovná skupina pre zvukové knihy Európskej únie nevidiacich, ktorej som mal česť byť členom, riešila aj tento problém. Vtedy sme sformulovali jednoduché kritérium, kedy by sa mohla stať syntetická reč konkurentom prirodzenej ľudskej reči. Mohlo by to nastať vtedy, keď syntetická reč bude dobre zrozumiteľnou, príjemnou na počúvanie a prijateľnou aj pri čítaní dlhých textov pre seniorov, ktorí nikdy nepoužívali počítač a syntetickú reč. Aj dnes už existujú veľmi dobré syntetické hlasy, najmä pre niektoré cudzie jazyky, a napriek tomu nevytláčajú ľudskú reč. Stále si radi vypočujeme kvalitný prednes živých spíkrov a v prípade umeleckej literatúry im určite dáme prednosť. Na druhej strane syntetická reč nám sprístupňuje prakticky okamžite všetky texty v elektronickom formáte. Samozrejme to obvykle vyžaduje trochu viac znalostí o obsluhe príslušných zariadení, ale aj tieto požiadavky sú stále menej náročné. Ide vlastne tiež o určitý druh zvukových kníh s automatickým prevodom textu na reč. Nemožno však hovoriť o konkurencii. Ide o rozšírenie výberu formy prezentácie dokumentov, a najmä, o takmer absolútne a okamžité sprístupnenie písomných informácií.
Na trhu sú už elektronické čítačky kníh pre vidiacich ľudí, do ktorých je možné knihy sťahovať priamo z internetových obchodov. Objavujú sa aj modely vybavené syntetickou rečou. V blízkej budúcnosti môžeme očakávať aj modely so slovenskou rečou a jednoduchým ovládaním vhodným aj pre nevidiacich. Bude to riešenie zodpovedajúce filozofii univerzálneho designu – tvorbe štandardných zariadení vhodných pre všetkých. 
Napriek tomu som si istý, že stále budeme radi počúvať umelecký prednes živých spíkrov. Tak ako elektronické knihy nezlikvidovali tlačené knihy, tak ako film a televízia nezlikvidovali klasické divadlo, tak ani syntetická reč nezlikviduje zvukové knihy čítané živou ľudskou rečou.
Moderné technológie nám dávajú aj efektívnejšie metódy práce so zvukovými knihami. Teraz nehovorím o práci s textom na počítači vybavenom čítačom obrazovky s hlasovým výstupom. Je to DAISY formát. Objavil sa v polovici 90-tych rokov. Digitalizovaný zvukový záznam textu je rozdelený na malé segmenty až na úrovni krátkych fráz alebo jednotlivých slov a v spojení s navigačným systémom umožňuje rýchly náhodný pohyb v nahrávke po rôznych úrovniach ako sú kapitoly, podkapitoly, strany, odseky, vety a menšie frázy  s prakticky okamžitým prechodom na ľubovoľné potrebné miesto textu, čo neumožňuje klasický zvukový záznam. Neskôr sa vyvinul na dnešný formát, ktorý predstavuje synchronizovaný zvukový záznam, elektronický text a multimediálne formáty. To viedlo aj k zmene interpretácie skratky DAISY z Digital audio information system na Digital accessible information system. Aj SKN ponúka obmedzený fond DAISY kníh. Väčšiemu rozšíreniu tohto formátu donedávna bránila obmedzená prístupnosť vhodných prehrávačov pre individuálne použitie. Dnes je napr. takýto prehrávač bezplatnou súčasťou balíka programu JAWS a existujú aj aplikácie pre mobilné telefóny. Nižší záujem o knihy v tomto formáte, okrem obmedzenej ponuky takýchto kníh, môže súvisieť aj s nedostatočnou znalosťou predností tohto systému.  Nie je možné očakávať seriózny záujem o vec, ktorú nepoznáme dostatočne. Okrem toho čitatelia navigačne náročnejších textov sú obvykle vybavení potrebnou výpočtovou technikou, ktorá im poskytuje iné účinné možnosti práce s textom.
Vážnym problémom zvukových kníh je potreba ochrany autorských práv. Požaduje sa, aby prístup k týmto knihám mali len osoby na to oprávnené z dôvodu ich zdravotného postihnutia. Na ochranu elektronických zvukových kníh sťahovaných zo servra SKN bol zvolený systém ochrany označovaný ako DRM – data right management. Prehrávanie takto chránených kníh je možné na osobných počítačoch a niektorých mobilných telefónoch vybavených čítačmi obrazovky pre nevidiacich. Problém vzniká u MP3 a podobných prehrávačov. Tie, ktoré majú aj hlasom ozvučenú ponuku a funkcie, obvykle takto chránené knihy prehrávať nevedia. Tie, ktoré ich vedia prehrávať, obvykle nemajú ozvučené ponuky a funkcie. Nevidiaci používateľ ich potom musí ovládať po pamäti s prípadnou podporou zvukovými signálmi. To nie je vhodné pre mnohých používateľov a neposkytuje to ani základný komfort ovládania. Tento problém je potrebné urýchlene riešiť.
Ďalším problémom je možnosť zakúpenia kníh z produkcie SKN. To sa týka zvukových, ale najmä  braillovských kníh. Využitie výnimky zo zákona o autorských právach nedovoľuje SKN predávať tieto knihy ani len za výrobné náklady bez akéhokoľvek zisku. Objavujú sa už komerčne predávané zvukové knihy, ale tie sú pomerne drahé a vidiaci čitatelia majú možnosť voľby, či si kúpia zvukovú alebo tlačenú knihu. Istým riešením na komerčnom trhu môžu byť v budúcnosti už zmienené čítačky elektronických kníh vybavené syntetickou rečou. Rovnaká kniha za rovnakú cenu bude rovnako prístupná pre vidiaceho i nevidiaceho čitateľa. To však nerieši problém kníh v Braillovom písme.
Doterajší vývoj sľubuje, že zvuková kniha, prezentovaná ľudskou alebo syntetickou rečou, zhotovená akoukoľvek dnešnou alebo budúcou technológiou zabezpečujúcou prístupnosť pre ľudí so zrakovým postihnutím, bude stále účinnejším prostriedkom prístupu k informáciám, až po prakticky rovnocenný prístup ku všetkým tlačeným a elektronickým informáciám. Aj preto chcem záverom poďakovať všetkým, ktorí sa podieľajú na výrobe a distribúcii, na načítavaní a financovaní zvukových kníh a vyjadriť presvedčenie, že v tejto činnosti budú naďalej účinne pokračovať a že im bude poskytovaná dostatočná podpora zo strany štátu a spoločnosti.

RNDr. Branislav Mamojka, CSc., predseda
Únia nevidiacich a slabozrakých Slovenska